De kommer!
De kommer, Hank.
De kan være her når som helst.
Pass på denne...
-Ikke rør deg! -Jeg har blitt truffet!
Er du ok?
Kom ut.
Videre.
Kom nå avgårde!
-Hva er galt med den hesten? -Den liker visst ikke buskene.
-Indianere? -Sannsynligvis.
Det er best å ta sine forhåndsregler.
-Vi kan gå rundt. -Bare fordi hesten din er nervøs?
Hvorfor setter du ikke en martingal på ham?
Vi tar det bare rolig.
Hvis det var noen der, så er de nok borte nå.
To eller tre dager?
Ja, noe sånt.
Landet er ikke så ofte besøkt...
Hengt...
Er vi langt nok borte fra den hengte mannen, nå?
Kom ut, Dick!
-Tre menn er på vei hit! -Tre?
-Ikke flere? -Jeg så ikke flere.
Bare tre?
Det er sikkert ikke så farlig.
Vi venter på de guttene, ikke sant, Indianer?
Det kan vi vel..
Det blir sikkert ikke noe bråk.
Vi lar dem komme, og ser hva som skjer.
Du og Hag kan jo gjemme dere der oppe, for sikkerhets skyld.
Når det ser stille ut, kan dere komme ned igjen.
-Vi tar ingen sjanser, Dick. -Sett deg der igjen, Ed.
Den kan jeg skyte lenger med.
Si i fra når det er klart!
Em?
Det er Dick!
Hei! Hvor skal dere?
-Til Waco. -Kommer dere fra Texas?
-Cowboyer? -Jepp.
Kommer dere fra Nord?
Ja, for to uker siden var vi i Pea River.
Det er langt til Waco.
Trenger dere en pause?
Kom og ta en drink med oss!
Du skal vel også ha en drink, gutten min.
Ja takk.
-Jeg heter Dick. Det er Edgar. -Vern.
-Wes. -Otice.
Jeg kalles Blinde Dick, fordi jeg er blind på det ene øyet.
Det er en innhegning til hestene på den andre siden.
Vis dem hvor det er.
- Hva kan vi ellers bytte med? - Mange ting...
Det var ingen der, hva? -Nei.
Hvor skal dere? Weko!
Er dere bare tre?
Ja. Og dere er fem?
-Så dere noen indianere ved Pea? -Et par stykker. Vi så spor etter noen.
Jeg fortalte dem nettopp hvordan Adam falt og stakk seg på kniven sin.
-Ta en tår. -Takk skal du ha.
-Finn dere til rette. -Takk.
De blir her i natt, Edgar.
Kom inn, gutter.
Dette er Otis, Vern og Wes... Joe og Boise.
Fikk dere tak i noen? Kreaturer, altså?
Nei...
Vi gjorde det vi kunne.
-Da får dere bare bønner og brød. -Det er bra, takk.
For en jentegjeng.
-Det er ikke vanskelig å ta dem! -Skal vi prøve?
Hvorfor? Hvis de ikke vil ha bråk, så lager vi heller ikke bråk.
Hørte dere det? Falt på kniven sin.
Ja...litt av en historie.
Tror de vi er cowboyer som bare rir forbi?
Det er jo det vi er!
De vil ikke ha bråk.
De så sikkert at vi kom. Det hadde vært lett å skyte oss, hvis de ville.
Tror dere at de jakter kaniner?
-Skal du prøve å få dem med? -Ellers gjør du det?
-Vi slår til når det blir lyst. -Jeg er klar nå.
Det blir ikke bra for oss.
-De vet at vi ikke er cowboyer. -Dere bekymrer dere for mye!
Jeg skulle ha skutt dem med èn gang.
De er nok ikke ute etter bråk. De skal bare til Waco.
-Deilige bønner! -Ja, slett ikke dårlig.
Dere vil kanskje slå dere sammen med dem?
Nei, det kunne ikke falle meg inn.
Jeg har ikke lyst til å bli hengt i et tre, som han vi så.
Det har ikke jeg heller.
Kanskje vi skulle holdt vakt over dem?
Nei, vi stikker tidlig.
Tror dere de vil gjøre noe?
-Som hva? -Er det flere her?
De rir sikkert videre i morgen, akkurat som oss.
-Blir du med til Seabar igjen, Otis? -Jeg vet ikke.
-Jeg tenkte på det... -Det er en god avdeling.
-Hva med deg, Wes? -Nei.
-På grunn av Caine? -Kanskje.
-Det var vel ikke så farlig? -Det mener du.
Har dere tenkt på å starte en egen avdeling?
Sånt skjer...
-Jeg har gjort det. -Du vil visst slå deg til ro.
Du burde slå deg sammen med dem, Wes. Så kan du ri så mye du vil.
-Det er bedre enn å gå. -Det har han rett i.
Det er nok ikke så dumt.
-Begynner du nå, blir det nok bra. -Jeg vet at det ikke er så dumt.
Jeg skal tenke på det. Bare vi kommer oss avgårde i morgen.
Vet du om det ligger en by i nærheten?
Sierra Junction ligger et par dagers ridetur sydover.
Sierra Junction. Er det kanskje den jeg tenker på?
Er det en saloon der som heter "Golden Nugget"?
Enten "Golden Nugget" eller "Silver Dollar".
Det er de to eneste i mils omkrets.
Har du tenkt på å dra innom?
Jeg skulle gjerne visst om det er den jeg mener.
Hva er det med den?
Så snart man snakker om salooner, våkner du.
Jeg vil ikke diskutere med deg, Vern.
-Tror du de drar snart?
Ja, når som helst.
Jeg vet ikke helt...
-Er de fremdeles her? -Ja.
Man skulle tro de var idioter...
Dere er omringet!
Ikke prøv dere på noe! Dere har ikke en sjans!
-Hva skal vi gjøre? -Vi holder oss innenfor.
Hva vil dere?
Vi blir her!
Kast ut våpnene, og kom ut selv, ellers skyter vi!
Dere har ikke sjans!
Vi venter ikke lenge!
Vi teller til tre, så skyter vi!
En...
To...
Vi sniker oss ut på baksiden av huset.
-Vi må ut herfra! -Hvordan?
Vår eneste sjanse er å komme oppover.
-Hvordan? Til fots? -Det finnes ikke andre muligheter.
Det blir en lang dag...
-Skal vi prøve å komme oss forbi dem? -Vi får bruk for hestene.
Vi kan ikke sitte her og vente på å bli skutt... eller hengt.
-Hva gjør de? -Løper fram og tilbake.
De kommer ikke langt.
Ikke skyt!
De kommer ikke langt.
Vi må få resten ut, innen det blir mørkt.
Du prøver å komme deg bak huset, Sam. Ward, du følger etter de to.
Vær forsiktig, bare følg etter dem. De er morderiske.
Spar på kruttet.
-Jeg håper de følger etter oss. -Det gjør ikke jeg!
Vi har ikke gjort noe!
Hva er galt med deg?
-Ikke noe. Kom, Wes. -Hvor?
Det er det samme. Vi blir hengt allikevel, nå som Otis er død.
Ikke skyt!
Kast våpnene, og kom ut!
Dere har ikke en sjans! Dere er omringet!
Vi brenner huset!
Hva sier dere?
Dette er siste sjanse!
Ikke skyt! Jeg kommer ut!
Har dere noe dere vil si?
Ikke?
Vi kan ikke fortsette lenger.
Vi må ned igjen.
Det visste de.
De satt fyr hotellet mitt.
De er sikkert hengt, allerede.
De visste vi ikke ville klare det.
Jeg vil ikke henges, Vern!
Hva tenkte de på? Brenne huset? Ikke nubbesjans!
De regnet med at vi ikke ville klare det, at vi måtte kapitulere...
...som de andre.
Vi har sikkert etterlatt spor...
De fleste er nok opptatt av hengingen den kommende tiden.
Vi må prøve å komme oss forbi.
-Er du skadet? -Så du dem?
Det er nok bare 3-4 mann. Kom!
Si til Quint at vi holder øye med dem, og venter på at de skal gå i fella.
Det blir snart kaldt her.
-Vi skal spise, far. -Takk, jeg kommer.
-God kveld, Catherine. -Evan.
Vi takker deg, Gud, for maten.
Vi er dine takknemlige tjenere, og verdsetter det du gir oss. Amen.
Det var godt!
Bena mine! Jeg tør ikke se på dem!
Vi må fortsette, Wes. De kan lett følge sporene våre når det blir lyst.
Jeg klarer ikke å gå så mye lenger.
De var nok våkne hele natten, sånn som de jaget oss i morges.
Vi må få tak i noen hester, ellers klarer vi det ikke, Vern.
-Bare det var en by i nærheten... -Vi kan ikke gå til byen.
Det vet jeg. Men i utkanten av byene er det alltid gårder.
Tror du vi har unnsluppet dem?
Vi må i hvert fall finne et gjemmested innen solen står opp.
Det er synd hvis vi har gått så langt til ingen nytte...
Det er bedre med vabler enn en brukket nakke. Kom!
Kan vi snakke litt med dere?
-Bli her! -Vær forsiktig!
-Kan jeg hjelpe dere med noe? -Har dere sett noe merkelig i området?
-Nei. -To mordere er på fri fot.
De hører til en bande. Vi fikk fatt i to, som vi hengte i dag.
-Kom de denne veien? -Det er umulig å si.
De kommer til fots. En av dem er sannsynligvis såret.
-Kan vi se oss rundt i stallen din? -Ja, værsågod.
-Har dere lyst på litt whisky? -Ja, takk. Men først ser vi oss rundt.
Abigail!
Hent whiskyen.
Takk, Abby.
-Det er datteren min, Abigail. -God kveld, frøken.
De er visst ikke her.
-Vil dere komme inn en tur? -Nei, takk. Vi må videre.
Vi må få fatt i dem. Takk for drinken.
Det var hyggelig å møte Dem, frøken.
-Søt jente! -Ja, ikke verst.
Jeg kommer nok innom igjen, tror jeg.
Ikke en lyd, hører du?
Sett deg.
Sitt stille, så skjer det ikke noe.
Vi vil ikke skade noen.
Vi har ikke spist siden i går morges.
Det er bra!
-Kan jeg lage mat? -Ja.
Det var bra for oss at de kom i går kveld.
-Hva er galt? -Ikke noe...
Jeg skulle gjerne visst hvor vi er på vei.
-Vil dere ha kaffe? -Ja takk!
Det var litt av en stubbe, der ute!
-Hva er det? -Ikke noe...
-Når kommer han inn? -Når vi skal spise middag.
-Når pleier dere å gjøre det? -Når maten er klar.
-De finner oss. Vi har ikke en sjanse! -Du trenger ikke å gjenta det.
-Skal vi ikke ta hestene nå? -Det hjelper ikke.
Maten er klar.
-Går hun ut nå? -Det pleier hun.
-Gjør som du pleier. -Gjør som de sier, Abby.
Moren din blir her.
Hun er der..
-Middagen er klar, far. -Jeg kommer snart.
-Nå kommer hun tilbake. -Sett deg.
-Det gikk jo fint. -Jeg glemte vannet.
-Han pleier å vaske seg først. -Abby!
-Ja, far! -Hvor er vannet?
Si du skal hente det.
Jeg kommer med det nå, far.
Hva gjør dere der inne?
Fort deg!
-Hva er det? -Jeg glemte det, far.
Ikke rør deg!
-Har du funnet noe? -Nei, jeg har lett hele natten.
-Vi må nok fortsette resten av dagen. -Ja, det må vi vel.
-Men de burde vel komme fram snart. -Hva har du tenkt å gjøre?
Hva skal du gjøre?
Hvis vi ikke finner dem snart, så er de ikke her.
De slapp unna.
Jeg tror jeg drar tilbake til nybyggerne og får meg litt mat.
Roy fortalte meg om middagen.
-Jeg kommer senere. Okay? -Ja, så slutter vi for i dag.
Ha det.
-Skal du ikke spise, Evan? -Hva vil dere?
Ikke noe. Vi vil ikke ha bråk.
-Vi har ikke gjort noe. -Dere er hestetyver!
Dere kan ikke komme hit og ta dyrene mine!
Hvordan skal jeg ellers klare meg?
-Jeg går ut og kikker på hestene. -Hvorfor det?
-Jeg vil bare kikke på dem. -Hva hvis det kommer noen.
De kommer ikke til å se meg.
Han blir her. Hun blir hos meg.
-Hva vil du med henne? -Hva tror du?
-Dette er ikke noe vanlig besøk. -Det sa du!
Okay, så ta henne!
Jeg skal bare kikke på hestene.
Jeg vet hvordan du har det, mister, og jeg forstår deg.
Men vi er ikke røvere! Det er sant!
Hvis dere bare sitter stille et par timer, så drar vi igjen.
Ikke noe bråk. Det er til alles beste.
Snille hester!
Du sier ikke mye.
Det er så ensomt her ute.
-Liker du å være her? -Kan vi gå inn igjen?
Far liker ikke at jeg snakker med fremmede.
Det er meg likegyldig.
-Vi blir hengt. Stemmer det? -Vet ikke. Det bestemmer ikke jeg.
Hører du kun på faren din?
Det vet jeg ikke.
-Hvor gammel er du? -18.
-Du får ikke stjele dyrene våre. -Det er ikke mitt problem.
-Det er røverne sin skyld. -Det er ikke rett å gjøre det.
Hva er rett? De drepte den beste vennen min.
Vi burde gå inn.
Jeg sier i fra når vi går inn.
Skal du ha den?
-Ganske fine hester. -Bare de får oss bort herfra.
-Gå ut og hugg videre. -Jeg vil bli her.
Gå ut, og ikke klag. Det ser bedre ut når du jobber.
Du trenger ikke bekymre deg om dem.
-Han er sur! -Det er ikke så rart.
Vi har jo tenkt å stjele hestene hans.
-Kan jeg legge meg litt, Vern? -Værsågod.
-Ta sengen min. -Takk...
Hvor lenge har han vært i gang med den stubben?
-Siden i går morges. -Liker du å være her?
Det er okay.
-Blir det ikke ensomt for en kvinne? -Ikke mer enn for en mann.
Det er nok noe i det.
Det du gjør er vel også ensomt?
Ja...
Hengte de noen fra banden din i går kveld?
-Det er ikke banden min! -Må du snakke så mye, Vern?
Sov, du.
Det klarer jeg ikke.
Hvis dere har noe å gjøre, så gjør det!
Hva skjedde egentlig mellom deg og Caine?
-Hva vil du? Snakke? -Det er bedre enn bare å sitte her.
Ikke vet jeg... Skal vi spille dam?
-Har dere dam? -Ja.
Kan vi låne det?
-Spille dam... stjele hester... -Hva er det?
-Det synes bare så håpløst... -Ikke si sånn.
-Det er bare litt rart. -Hvorfor det?
Å sitte her og spille dam...
...mens noen leter etter oss, for å få oss hengt!
-Hvorfor gjør du ikke noe? -Det er ikke mye vi kan gjøre.
Du kan ikke vinne.
Men jeg vil ikke bli hengt!
Ingen skal henge meg!
Jeg kunne tenke meg å prøve meg på den stubben!
Kom hit, og spill videre!
Jeg vet ikke. Jeg må tenke over det.
Du får aldri gjort noe.
Jeg tror aldri jeg har gjort så lite som i dag!
Bortsett fra når jeg har vært syk.
-Hva er det som er så morsomt? -Det er ingen spøk!
De brente huset mitt!
-Det er din tur, Vern. -Jeg vet det.
-Dere er hestetyver! -Indianere?
Det er din tur!
Så stille det ble! Sjekk hva han driver med!
Vi har ikke funnet dem ennå. Vi får nok ikke tak i dem i dag.
-Hvor er kvinnene? -Inne. De baker.
Vel?
Jeg er bare ute for å høre om noen har vært innom her.
Hva faen snakker de om, Vern?
Han bare blærer seg.
-Er det noe galt? -Nei.
Det ser ut som om det er noe.
-De er her! -Det var det jeg trodde.
-Hvor er de? -De har kvinnene. Hva gjør vi?
Ikke se opp mot huset.
Pek, så henter jeg hjelp.
Lat som om du viser meg veien.
Fortsett med å jobbe. Lat som ingenting.
La dem komme ut for å spørre hva som skjedde.
Prøv å få dem til å bli litt.
-Skal vi la ham gå? -Han har sikkert snakket om oss.
Han tror nok vi er så dumme at vi hopper på den.
Så snart han er ute av syne...
Bli her inne.
Nå går vi!
Hold deg unna!
De tar hestene våre!
Stopp!
-Hva tror du? -Send noen ned for å sjekke.
-Beklager, frue. -Jeg håper dere henger dem!
De har sett sin siste soloppgang.
-En av dem er truffet. -De kommer ikke langt.
-Jeg vil ned! -Nei!
Jeg vil ikke være med lenger.
Vi klarer det ikke med èn hest.
Fortsett, Wes. Fort deg!
-Jeg kan ikke gå fra deg. -Du må! Forstår du ikke det?
Fortsett!
Nå har vi dem!
Hva med den andre?